Всички в болницата!
Защо флотата винаги ни пречи?
Млъкни, Ред!
-О, господи, ставайте. -Ред, много рано е.
Японците са!
Какво по дяволите? Да вървим!
-Повикайте санитарите. -Да, капитане!
Палуба три се наводнява!
Ставайте!
Ставайте, страхливци такива! Ставайте и се бийте!
Движете се!
Покрийте се!
При вас съм, капитане.
Обади се за покритие по въздуха!
Започнете оценка на щетите!
Намерете my X.O. Кажете му да поеме командването.
И се уверете, че стрелците...
Всички са там, кадети трябва, капитане.
Вие ни обучихте добре.
Капитане...
Тръгвайте! Хайде!
Да вървим! Движение, всички!
Вземете оръжие за тези петдесет бедствия!
Да тръгваме! Трябва да се справим...
Хайде, човече, трябва да заредим тези неща!
Да вървим!
Хайде! Да вървим!
Дани, заведи ме до някакъв проклет самолет!
Хайде!
Намерете някакви амуниции! Трябват ни мъже на тези оръжия!
Сър! Капитанът каза, че вие отговаряте сега, сър!
Нуждаем се от повече амуниции!
Пратете амуниции за пет инчови оръжия!
Лекар!
Всички от тях, сега!
Хайде!
Хайде, вие кучи синове!
Трябва ми лекар! Някой да ми помогне!
В стаята със запаси!
Махнете всичко!
Идват самолети!
Свалете ги долу!
Хайде! Махнете ги от прозорците!
Матраците! Сложете ги срещу стената!
Прикрийте се!
Всички ли са добре?
Можеш ли да станеш?
Задръще огъня!
Връщайте се на стрелбата! Побързайте!
Дани, залегни!
-Ърл! -Тук е Уолкър!
Самолетите ни трябват заредени и натоварени веднага!
Какво става там?
Дани, какъв по дяволите е този шум?
Вие момчета да не тренирате?
Мисля, че Втората световна война току що започна.
Давай!
-Били! -Бягай!
-Ще гръмне! -Този снаряд е развален.
Развален е!
Хайде, залегни!
Дани, добре ли си?
Добра съм!
Хайде, да тръгваме! Да тръгваме!
Гууз, хайде, човече!
Потъваме! Потъваме!
Стойте заедно! Близо до люковете!
-Не мога да плувам! -Само се дръж!
Да се махаме!
Джо! Хайде!
Махаме се оттук! В колата!
Влизайте!
Хайде! Да тръгваме!
Махайте се от пътя!
Хайде!
Къде отиваме?
На около десет минути път имаме малка сервизна писта.
Все още не е ударен.
Имаме японци зад нас!
Дък!
Помощ!
В капан сме.
Пробвай с вратата!
О, господи! Потъвам!
Засмуква ме!
Течението е прекалено силно!
Стрелят по нас!
Не искам да умра!
Това е то.
Зле ли е?
Все още не е приключило, сър
Цялата флота е потопена.
Господи!
Барбара, напълни всички спринцовки с морфин!
В кухнята! Чувате ли ме?
Водете ги в кухнята!
Ето там!
Има лоша рана на врата!
Към хирургията! Бързо!
Заведете го в хирургията.
Тук!
Все още кърви! Друг хемостат!
Бързо! Дайте ми хемостат веднага!
По дяволите, бързо!
Дайте ми друг хемостат! Друг конец! Бързо!
Дайте ми... О, господи, съжалявам!
Докторе!
Ето!
Ще умра ли?
Сестра!
Не оставяй те!
Докторе! Елате тук!
С пръстите си притискам артерията му!
Докторе, от какво се нуждаете?
Концентрирайте се, погледнете ме. От какво имате нужда?
-Хемостат. -Хемостат.
Ето. Така. Погледнете ме. Ще се справите.
Бомбардираме корабите и по-големите летища.
Сега трябва да ударим малките летища.
Трябват ми повече амуниции!
Трябват ми повече амуниции, дами!
Ърл! Трябва да тръгваме?
Залегнете!
-По дяволите! Прикрийте се! -Господи!
-Хайде, момчета! -Ърл, ела тук!
Сержант! Трябва ни нещо повече от пушка!
Има ли други оръжия за отбрана?
В този склад!
-Хайде! -Мърдайте!
-Давай! -Изкарай оръжията!
Каза, че повечето самолети са почти готови, но...
но какво?
Този е свален, този е счупен, този за нищо не става.
Останали са само четири.
Единият е добър, на два им трябват боеприпаси, един се нуждае от гориво.
Зареди бункера!
Да вървим!
Да размърдаме това нещо!
Залегни! Сега!
Антъни, Рад, вие останете тук и се заемете с този 50-калибров.
Гууз, отиди до следващия бункер и ни прикривай.
Самолети.
Да стреляме ли?
Стойте долу! По дяволите! Задръж стрелбата!
Не мърдайте! Никой да не стреля!
О, господи.
Те не знаят, че сме тук.
-Стойте долу. -Да стреляме ли?
Не, по дяволите, стойте долу и не мърдайте.
Не стреляйте.
Не виждам никаква артилерия.
Мисля, че си отиват.
Не. Ще се върнат. Все още имаме здрави самолети.
Пилоти, чуйте ме.
Бягайте колкото може по-бързо,
Не спирайте, докато не стигнете до края.
Във въздуха стойте ниско, между сградите.
Ако видите японец зад вас,
унищожете го, не спирайте. Продължавайте да се движите.
Опитайте се да ги разделите, унищожете ги един по един.
P-40 не могат да изпреварят техните, така че не се опитвайте.
Трябва да ги над летим.
Задават се тежки бомбардировачи!
Ще разбият този хангар!
Хващайте оръжията! Да вървим!
Хайде!
Вървете!
Японци!
Прикрийте се!
-Залегнете! -В прикритието!
Дани!
Хайде, приятелю!
Остави го! Той е мъртъв!
Те ни сритват задниците.
Качвайте се на самолетите! Хайде!
Бягайте! Ред, Антъни, да вървим!
Хайде, помогнете ми!
Хайде!
Разбийте ги.
Бързо! Влизай! Сложи това!
Идват отвсякъде. Изкарайте ги!
Ред, махни се!
Джо, майни се от пътя!
Потеглям!
Дръпнете се!
Самолети!
Хайде, помогнете!
Хей, Джо! Имаш трима зад гърба!
Обърни!
Господи!
Какво правиш? Тръгвай!
Дани, пали това нещо и във въздуха.
Не съм много добър без подкрепа. Имам нужда от теб!
С теб съм!
Нека го направим!
Доста е напечено, Рейф!
Хей, Рейф, не съм сигурен дали пистата е достатъчна!
Набери скорост преди да се отлепиш от земята!
Не се паникьосвай.
Не съм сигурен, че ще успея!
Хайде!
Направихме го! Излетяхме!
Имаме японци зад нас!
Колко виждаш?
Има пет зад теб!
Заведи ги към пристанището!
Трябва да ги разделим.
Ти наляво, аз надясно.
Ърл, вземи оръжия в тази кула!
Добре, да тръгваме! В камиона!
Дани, имам трима зад мен.
Спри! Да вървим!
Движение, Ред!
-Хайде! -Дай ми 50-калибровия!
Да вървим!
Все още имам два зад мен, Рейф.
Кучи син!
Ърл, качи някакво оръжие в тази кула!
На кулата съм. Качвам се десет етажа нагоре.
Голям кучи син.
Рейф, те са навсякъде! Не мога да им се измъкна!
Дани, все още имам трима зад мен!
Движи се! Не ги оставяй да те хванат!
Не мога да ги махна!
По дяволите.
Дани, да се поперчим пред тези скапани японци!
С теб съм.
Господи!
-Идвам право към теб! -Не се дърпай, докато не ти кажа.
Още не!
Хайде!
На ляво! Сега!
Хванахме ги!
Да се установим тук!
Хайде, заредете!
На кулата сме.
Имам един зад мен. Ще го доведа към вас.
Идва! Да хванем скапаните японци!
Задръж стрелбата. Ето идва.
Добре е да сте готови, когато дойда!
Задръж стрелбата!
Огън!
Добра стрелба, момчета!
Добро попадение, Ърл!
Да се насочим към редицата бойни кораби!
С теб съм!
Да свършим малко работа.
След тях съм.
Рейф! Уцелих го!
Издигат се над облаците!
Няма да оставим тези кучи синове да си отидат в къщи!
Харесва ли ти да стрелят по теб?
Сега съм зад теб!
Да, уцелих един!
Хайде!
Стой мирен!
Уцелих те, кучи син!
Полковник Фичуда докладва.
Страхотна победа много кораби са разрушени.
От 350 самолета имаме само 29 свалени.
Готови сме да пуснем третата вълна Адмирале.
Няма да правим по-големи изненади
Ще оттеглим третата вълна.
Адмирале.
Кой те е учил да летиш, лейтенант?
Той.
Тук се налага ампутация!
Няма да умреш!
Държа те!
Сандра, морфинът свършва.
Намери някакъв начин да ги отбелязваш,
така че да имаме представа на кого вече му е бит морфин.
Разкажи ми за кораба си. От кой кораб си?
Не се отбелязва. Имаш ли маркер?
Използвай червилото ми! Слагай "М" за морфин.
-Трябва ни турникет! -Турникет!
Къде са превръзките?
Нищо не е останало!
-Евелин! -Ето, използвай това.
Излез навън. Там има много нуждаещи се.
Разпредели ги.
Доведи само тези, които могат да бъдат спасени.
Не мога...
Не, моля те, направи това за мен!
Върви!
Не се заемай с тези, които не са отбелязани!
Казах ти, дръпни се!
Дръжте ги отвън!
Хайде, да вървим!
Чакай тук.
Не ме докосвай, мръсен японец! Махни си ръцете от мен!
Заведете го в спешното.
-Махнете го от мен. -Към спешното!
Много ли съм зле?
Ще се оправиш, миличък.
-Не искам да умра. -Няма да умреш.
Държа ти ръката.
Имаш ли достатъчно морфин за да го успокоиш?
Няма да оцелее.
Към спешното!
Дайте му морфин. Заведете го там!
Обгорелите до дървото!
Току що я намерих!
Не мисля, че диша.
Не, мъртва е. Отведете я...
О, господи.
Сигурна ли си, Ев? Прегледай я отново.
Мъртва е. Отведете я!
Но трябва да си сигурна!
Мъртва е! Връщай се на работа, Сандра.
Не знам, какво да правя!
Натам!
Адмирале?
От Вашингтон.
"Неминуема атака от Япония."
Закъснели с час.
Поздравления.
Страхувам се че това което направихме ще събути спящият Гигант.
Как може да помогнем?
Трябва ни кръв. Хайде.
Запомни сине, запази вярата си.
Ето там 1500 картона.
"Днес ще си със мен в рая
затова не се страхувай."
Не се страхувай, сине мой.
Ти благословен.
Ще умреш in a state of grace.
Запомни, болката е временна, но славата е вечна.
Запази вярата си, сине мой.
Скоро ще бъдеш с Господ, светиите, и ангелите.
Опрощавам ти греховете
в името на Отца, Сина и Светия дух.
Амин.
Отивай при господ, сине мой.
Имаме ранени мъже навсякъде из пристанището.
Имаме нужда от помощ от всеки, който може да се движи.
Тук има някой!
Някой да дойде тук!
Ще го прережат!
Чувам някой! Доведете някой!
Дърпайте!
Изкарайте ни! Пълни се със вода!
Дайте въздух!
Трябва ни тръба за въздух! Какво можем да направим?
Не може да реже по-бързо!
Изкарайте го!
Вчера...
7 декември, 1941...
дата, която ще запомним като ден на подлост.
Съединените Американски Щати
бяха внезапно и целево нападнати
от морски и въздушни сили на Япония.
Очевидно е,
че планирането на атаките е започнало преди много седмици.
По време на удара
японското правителство
целенасочено е търсело да измами САЩ
с лъжливи изказвания
и впечатления за продължителен мир.
Вчерашната атака на Хавайските острови
е причинила жестоки щети на американските военни сили.
Със съжаление ви съобщавам,
че над 3000 американски живота са били загубени.
Без значение колко ще ни отнеме
да преодолеем това предумишлено нападение,
американският народ, в своето законно право,
ще постигне абсолютна победа.
Заради тези не провокирани атаки от японска страна,
моля Конгресът да обяви състояние на война.
Истина ли е,
че хората са все още живи, хванати в капана на Аризона?
Можем да чуем ударите отвътре.
Правим всичко възможно, за да достигнем до тях,
но те са на 40 стъпки под водата.
Обучени сме да мислим, че сме неуязвими.
А сега нашите най-горди кораби бяха унищожени
от враг, който считахме за безопасен.
Притиснати сме до стената, господа.
Ето защо трябва да отвърнем на удара.
Ще атакуваме островите Маршал и Гилбърт, сър.
Имам предвид удар в сърцето на Япония, по начин, по-който те ни удариха,
Господин президент,
Пърл Харбър ни хвана неподготвени, защото не искахме да приемем фактите.
Сега не време да ги игнорираме отново.
Имаме далекобойно бомбардировачи, но не и място, от което да излитат.
Средният изток е далече, а Русия няма да ни позволи
да нападаме оттам.
Адмирале.
Флотските самолети са малки.
Те са леко въоръжени и имат малък обсег.
Трябва да ги закараме близо до Япония.
Рискуваме нашите самолетоносачи, а ако ги загубим,
няма да имаме защита срещу едно нападение.
Някой в тази стая мисли ли, че победата е възможна,
без да се изправяме директно пред опасност.
Ние сме във война. Разбира се, че има риск.
Но премислете риска, г-н президент.
Ако японците ни нападнат точно сега
те ще достигнат до Чикаго, преди да успеем да ги спрем.
Джентълмени,
повечето от вас не ме познават от времето, когато използвах краката си.
Бях силен, горд... и арогантен.
Сега се чудя, всеки миг от моя живот,
защо господ ме сложи в тази количка.
Но когато виждам разгрома в очите на моите мъже...
в вашите очи, сега...
започвам да си мисля, че може би ме е свалил
за времена като тези,
когато трябва да ни се напомня кои сме всъщност...
да не се отказваме или предаваме.
Г-н президент, с цялото ми уважение, сър
което искате не може да се направи.
-Г-н президент! -Назад, Джордж!
Назад.
Не ми казвайте,...
че не може да бъде направено.
Японците продължават техният военен поход
през Пасифика.
Но у дома,
милиони американски работници са се събрали заедно,
връщайки живота на заводите, за да отмъстят за Пърл Харбър.
Г-н президент, имаме идея как да бомбардираме японците.
Сър, рисковано е,
но е дръзко.
-Кои сте вие? -Аз ли, сър?
Капитан Лоу, г-н президент.
Той е подводничар. На него му хрумна тази идея.
Харесвам подводничарите.
Те нямат време за глупости, нито пък аз.
Казвайте, господа.
И къде е господ във всичко това?
Нашите врагове вярват, че божествен вятър ги предпазва.
Но ние виждаме нашите приятели, положени пред нас.
Здравейте, капитане.
Лейтенанти Рейф МакКоули и Даниел Уокър.
Да, майоре?
Вие двамата отивате в щатите. Излитате след два часа.
Защо, сър?
Питайте полковник Дулитъл.
Да, сър.
Приготвяш се.
Заповеди.
Какви заповеди?
От секретно естество.
От опасно естество.
Не мога да намеря Дани.
За това ли си тук?
Търсиш Дани?
Вероятно казва довиждане на ескадрона си.
Привикани сме от Дулитъл.
Не търсих Дани.
Не исках да заминеш,...
без да си разбрал нещо.
Не трябва да ми обясняваш нищо.
Трябва, защото се държиш все едно не съм те обичала.
Евелин, любовта ми към теб ме поддържаше жив.
Трябваше да умра там.
Когато бях във водата, направих сделка с господ.
Казах му, че съжалявам,
че съм луд да те изоставя
в желанието си да замина и да стана герой.
И обещах, че няма до моля за нищо отново,
ако можех да те видя още един път.
Знаеш ли какво?
Заслужаваше си.
Ти ме поддържаше жив, Евелин, ти ме доведе в къщи.
Така, че ще изпълня моята част от сделката.
Ще си замина.
И няма да те моля за нищо.
Но искам да знам защо.
Кажи ми само това, моля те. Само ми кажи защо.
Рейф, бременна съм.
Господи.
Не знаех до деня, в който ти се оказа жив.
После се случи всичко това.
Не съм казала на Дани.
Не искам той да знае.
Сега най-малко му трябва да мисли,
за това, как да се върне от тази мисия жив.
Рейф, всичко, което съм искала,
е да имаме дом, да остарееме заедно,
но животът никога не ме попита какво искам.
Сега ще дам на Дани цялото си сърце,
но не мисля, че някога ще погледна залез
без да мисля за теб.
Ще те обичам цял живот.
Ще се видим на борда.
Знаеш ли, единственото нещо, което ме плаши,
е че може да го обичаш повече, отколкото обичаш мен.
Обичам те, Дани.
И ще те чакам да се върнеш.
Последвайте ме.
Полковник.
Поздравления за повишението ви, сър.
Чух какво сте направили.
Можем да обясним, сър.
Да обясните какво?
Каквото и да сте чували за нас, сър.
Имате предвид хавайските ризи, с които сте летели?
Или седемте самолета, които сте свалили?
И двамата сте наградени със Сребърна Звезда
и сте повишени в капитани.
Това добри новини ли са, сър.
Вие сте единствените пилоти в армията,
които имат боен опит.
Трябвате ми за мисия.
Заповядано ми е да сте заедно.
Знаете ли какво е строго секретно?
Да, сър.
Това е такава мисия, при която получаваш медали.
Но ги пращат на роднините ти.
Строго секретно означава, че те тренират за нещо,
което не е правено досега в историята на авиацията
и тръгвате без да знаете накъде отивате.
Уговорката е такава или изобщо не се захващайте с това.
Тръгвам ,сър.
Аз също, сър.
Между другото, британците изпратиха личните ти вещи.
Благодаря, сър.
Има още нещо.
Оставете проклетите си хавайски ризи в къщи.
Скъпи Рейф,
странно е да бъда така далеч от теб,
но трябва да знаеш... всяка нощ...
Търсих те навсякъде.
Дани, това...
сега не му е времето да оставим нещата недоизказани.
Сега трябва да се изправим пред фактите.
Фактът е, че обичаме една и съща жена.
Тя е първото момиче, към което изпитвам такива чувства, Рейф.
Не мога да се справя с това, по-добре от теб.
Макар, че това е различно, Дани.
Евелин веднъж вече загуби мъжа, когото обичаше.
Не искам това да и се случи отново.
Момчета като нас нямат избор. Това е война.
Тя знае това.
Дани, не прави това.
Не отивай на тази мисия.
Нямаш какво да доказваш.
Още от дете все ме предпазваш
Да, но...
ти имаш нужда от това понякога.
Мисията, за която ви моля да сте доброволци,
е изключително опасна.
Погледнете човека до вас.
Можем да се обзаложим, че в следващите 6 седмици,
вие или той,
ще сте мъртви.
Всеки, който е достатъчно смел да приеме това,
да направи крачка напред.
Вашата баба може да издигне В-25
на писта дълга една миля.
Е, аз ще ви обуча да правите това на 467 стъпки,
защото на 468-та...
вие сте мъртви.
И веднъж излетели,
ще се научите да летите с изтребителя
на 30 стъпки от земята.
Искам да поздравите
лейтенант Джак Ричардс от Морската авиация.
Той ще ни помогне на тези дебели дами да отслабнат.
Зарежи тази прашна консерва.
Виждаш ли този мерник? Махни го.
Полковник, той е луд!
-Дамата е дебела! -Слушайте го.
Тя е дебела. Ние искаме фини дами!
Максимална мощност!
Вдигни се, вдигни се!
По дяволите!
Те просто продължават да преминават през тази линия.
Може би е лоша идея.
Не, прекалено са тежки. Трябва да бъдем драстични.
Махнете част от обшивката.
Сигурен съм. Махаш я като риза.
Освободете спирачките.
Хайде!
Доведете всички до линията.
Да им покажем как се прави!
Хайде! Максимална мощност.
Щом той може да го направи...
Е, господа, сега мога да кажа,
че отиваме в Токио.
И ще го бомбардираме.
Това е като специална поръчка
пряк от президентът Рузвелт.
Флотата ще ни вкара на около 400 мили от брега
и ние ще излетим от самолетоносача оттам.
Това правено ли е преди?
Да качиш бомбардировачи на самолетоносачи.
-Не. -Добре.
Други въпроси?
Ами сър, възможно ли е да приземиш
B-25 на самолетоносач?
Това няма значение.
Когато излетите, самолетоносачите се връщат в Хавай.
Но без тях къде ще се приземим?
Имам една фраза, която искам да запомните.
Означава "Аз съм американец".
На китайски.
Няма да е лесно.
Това е с три стъпки по-късо, отколкото сме тренирали.
-Приятели? -Сър.
Сър.
Секретарят на флота ми даде това.
Какво е това?
Медали в знак на приятелство, които японците ни дадоха,
когато се правеха, че искат мир.
Какво ще правите с тях?
Завържете ги на бомбите и им ги върнете.
Какво става?
Ами, сър, имаме само 16 самолета.
Е?
Когато японците ни нападнаха, имаха повече от 300.
Има разлика.
Не че се страхуваме, сър,
но може да умрем, а искаме да знаем защо.
Знаете, в Пърл те ни удариха като с парен чук.
Това нападение, дори да е успешно,
ще бъде като игла в купа сено,
но пък ще бъде точно в техните сърца.
Победата принадлежи на тези, които най-много вярват в нея.
И най-дълго.
Ние ще вярваме.
Ние ще накараме американците също да повярват.
Полковник? Може ли за минута.
-Извинете, майор Джаксън? -Да?
Помните ли ме?
О, разбира се.
Съжалявам. Исках да ви се отблагодаря.
Може би можете.
Когато започнат да пристигат новините за момчетата на Дулитъл,
искам да бъда в командния пост.
Съжалявам. Не знам за какво говорите.
От къде по дяволите, знаете за тази мисия?
Нека да го наречем, издаване по невнимание.
Някой пилот, с когото се срещате, не си е затворил устата.
Всъщност, отнася се за двама пилоти.
Знам, че са в голяма опасност.
Искам само да съм там, когато новините ни казват
дали са живи или мъртви.
Повечето офицери щяха да ви хвърлят в карцера.
Повечето сестри нямаше да си държат пръстите
в артерията ви.
Не мога да обещая нищо.
Хей, Ред, мислиш ли, че ни избраха,
да вършим това, защото сме млади и глупави.
Хайде, Гууз, ние сме върха на меча.
В чест на нашето пътуване до Япония.
Имам няколко пури на победата.
Ето.
Сложи това във вътрешния си джоб, близо до сърцето.
Знаеш ли, Джак, може да загубим тази битка,
но ще спечелим тази война.
-Знаеш ли от къде знам? -Не.
Те.
Защото са ценни.
И във времена като тези, ти ги виждаш...
да правят крачка напред.
Няма нищо по-силно от сърце на доброволец, Джак.
Моите приятели във военното министерство
не искат аз да водя това нападение,
защото казват, че съм прекалено ценен.
Те не искат да летя
с мъжете, които съм избрал,
на които съм се карал, проклинал и натискал до краен предел
и които започнах да уважавам.
Те искат да застана на палубата
и да ви махам с ръка. Е, аз не го виждам така.
Идвам с вас.
Потегляме утре следобед,
ще дадем подкрепата си и главите си за Китай.
Мисията ни е да ударим военни цели,
самолети и заводи за танкове.
Полковник, дадохте ни сигнални ракети,
но казахте, че Китай е залят от Японски войски.
Какво ще стане, ако ракетите откажат.
Приземявате се и правите
всичко възможно, за да не ви хванат.
Ами ако скочим над Япония с парашут?
В тази ситуация не мога да ви кажа какво да правите.
Какво бихте направили, полковник.
Аз не мога да бъда затворник,
така че ще помогна на моят екип да се измъкне.
Ще намеря най-привлекателната военна цел
и ще подкарам самолета си право в нея,
и ще убия, колкото може повече от тези копелета.
Но това се отнася за мен.
Аз съм на 45 години. Възрастен съм.
Вие момчета имате целия си живот пред вас,
така че зависи от вас.
Тази мисия ще започне след няколко часа.
Вие ще стоите тук.
Ето. Стойте тук.
Не говорете с тях. И те няма да говорят с вас.
Правете се, че пишете информацията, която ви даваме.
Това е.
Това е Орфан Ани от радио Токио.
До всички самотни момчета в южния Пасифик,
внимавайте... врагът ще ви хване.
Може би е права.
Японците предават!
Капитане, радарите показват японски патрулни лодки.
-Разстояние 400 ярда. -Колко ярда?
400 ярда и приближават, сър.
Ричардс, японци! 400 ярда! Да вървим!
Адмирал Холси нарежда моряците да стрелят!
Трябва да потопим тези лодки преди те да ни премахнат.
Свържете се с главния щаб!
Хайде!
О, господи.
Това не е на добре!
Всички по местата си.
Японци на една миля. Те докладваха за позицията ни.
Трябваше да излетим на 400 мили от брега. На колко сме сега?
624 мили.
-Господи! -Какво искате да направя?
Полковник, не знам дали самолетите
ще имат достатъчно гориво, за да стигнат до Китай.
Сега. Излитаме сега!
Военни пилоти! По местата!
По самолетите!
Стрелят по нещо.
-Да тръгваме! -Това не е учение!
Полковник! Далече сме, за да успеем!
Трябва им повече гориво, но ще станат много тежки!
Махнете всичко, от което нямате нужда!
Подготовка за излитане! Давайте!
Добавете 10 туби гориво за всеки самолет!
На всеки самолет!
Да вървим! Движение!
Момчета, елате тук!
Махнете тези багажи веднага!
-Кое ти е любимото оръжие? -Какво?
Искаш ли да излетиш от тази палуба, тогава ми дай оръжието!
Все още е много тежко!
Отиди до кухнята, донеси няколко пръчки за метли.
Отрежете ги, боядисайте ги в черно и ги донесете тук.
Ще сложим пръчка там, където е било това оръжие.
Какво правиш със самолета ми?
Кажи на екипа си да се изпикае преди да отлети.
Имаме пръчки за дръжки на оръжията.
Да. Може и да ги изплашим.
Внимавайте, там горе.
Да.
Дани, внимавай, чу ли?
Ще внимавам. Ще се видим Рейф.
Рейф, ние сме върхът на меча!
-Включвам първи! -Включвам втори!
Добре.
Готов ли си за това?
-Зарядите са готови! -Готови
Имаме попътен вятър!
По-бързо!
Нервен ли си?
Не...да, сър. Да.
Кога откри религията?
Когато ме включихте в мисията, сър.
Направи ми услуга.
-Каква, полковник? -Помоли се за нас двамата.
Кажете кога!
да тръгваме!
Максимална мощност!
О, моля те.
Хайде!
Време е за тръгване!
Господи, беше близко.
Движение!
Пълна мощност!
Назад!
Хайде, тръгваме!
Успяхме!
От Берлин, Рим и Токио
бяхме описани
като нация на слабаци и плейбои,
които наемат британци, руснаци и китайци
да се бият вместо нас.
Нека да повторят това сега.
Нека да кажат това на Генерал МакАртър и неговите мъже.
Нека да кажат това на войниците, които днес
се бият толкова смело в далечните води на Пасифика.
Нека да кажат това на момчетата в летящите крепости.
Нека да кажат това на морските пехотинци.
Това е Япония, приятели. Затегнете коланите си!
Хванете оръжията си!
Ние сме в двора на врага!
Живнете малко там отзад. Виждам бряг.
Главите горе, момчета!
Хващайте оръжията си.
Готов съм!
Пригответе се, скапаняци!
Приближаваме набелязаните цели!
Отворете люковете за бомбите.
Рипли, виждаш ли целта?
37 градуса. Целта се вижда!
Добре, момчета, да им го върнем!
Пуснете бомбите!
Една е пусната!
Пуснете бомбите!
Две са пуснати!
Три са пуснати! Четири са пуснати!
Изненадахме ги!
-Хвърлихме бомбите!
... завод.
Уцелихме ги!
Ударихме целите! Добра работа!
Господи! Какво...
Имат артилерия!
Отиди и вземи Гууз!
Искам всички да се разделите!
-Изчисти я! -Да, сър.
Опитайте се да я изчистите!
Стрелят по нас!
Трябва да се махаме оттук, Гууз!
-Горим! -Опашката е улучена!
Отзад има огън!
Ще се заема с това!
Веднага се издигай нагоре, Дани!
Ред, провери това!
Прикрихме се!
Да се надяваме, че няма да уцелят стабилизатора!
Улучиха ме!
Те разкъсват този самолет на части!
Ред, вземи го, 800 стъпки!
Мисля, че Тео е мъртъв! Тео, събуди се!
Скрий се в облаците! Веднага, Дани!
Дай газ!
Ще се измъкнем от това, Гууз!
Благодаря, Джордж.
Какво става, генерале?
Полковник Дулитъл трябваше да ускори заповедите си
с 12 часа, г-н президент.
Няма да има сигнални ракети.
Самолетът, който ги е носил, се е разбил на път за Китай,
а бомбардировачите ни имат недостиг на гориво,
за да стигнат до континента, сър.
Значи нашите момчета летят на сляпо и с празни резервоари.
Господ да им е на помощ.
Все още нямаме сигнал.
Само океан и никаква земя.
Нищо, на което да се приземиш.
Колко гориво ни е останало?
Всички тези са празни!
Това ли е всичко, което имаме?
Това е, Ред.
Рейф! По-добре да се молиш за земя.
Пусни радиото.
Съжалявам, джентълмени.
Вие всички сте смели души.
Най-смелите, с които съм имал привилегията да летя.
Но ние сме сами.
Това наистина беше самоубийствена мисия.
Първи двигател прекъсва.
Всеки момент ще спре.
-Рейф, пробвай го пак. -Това правя, а сега?
Виждам бряг.
Виждам бряг!
Разбрах, Рейф.
Ще успеем.
Дани, след мен.
Ще успеем. Виждам брега.
Само на няколко мили сме.
Трябва да намерим равно място за кацане.
Превключвам на втори.
Пригответе се за твърдо кацане.
Виждам оризища.
Ще кацнем точно там.
О, господи! Първи двигател отказа.
Всеки момент ще изгубим и втория.
Можем да се справим.
Плъзнете се в парите.
Японци!
Има японски патрули навсякъде!
Японци! Приземете се някъде другаде!
Дръжте се! Ще друса!
Мъртви сме.
Махни се от там!
Дръжте се, момчета! Кацаме!
Внимавайте, дървета!
Добре ли са всички?
Аз съм добре!
Къде е Рипли?
Мъртъв е.
Внимавайте за японци!
-Японски патрули! -Прикрийте се!
Кой има пълнители?
Вземи!
Трябва да се доберем до тези хълмове и да намерим китайците!
Притиснаха ни!
-Дани! -Рейф! Рейф, не!
Дани!
Рейф, нямаш шанс!
По дяволите! Дани.
Хайде!
Гууз! Добре ли си, човече?
Дани? По дяволите, Антъни!
Гууз, чуваш ли ме?
-Да. -Хайде.
Дани. Спокойно.
И по-добре съм се приземявал.
Ти ни спаси.
Имам нещо във врата си.
-Нека да го извадя. -Къде е Гууз?
Добре е. Ето там е.
Рейф!
Граната!
Дани.
-Дръж се! -Рейф!
Дръж се. При теб съм.
Добре си.
Няма да успея.
Ще успееш.
Да, сега ме погледни.
Рейф, толкова е студено.
Добре си.
Рейф?
Може ли да ми направиш услуга?
Каква?
Може ли някой друг да напише името ми на плочата?
Няма да умреш. Погледни ме, чуй ме!
Няма да умреш, чу ли?
Дани.
Дани, не можеш да умреш.
Не можеш да умреш. Знаеш ли защо?
Защото ще ставаш баща.
Ще ставаш татко.
Не трябваше да ти казвам.
Ще ставаш баща.
Моля те.
Не. Ти ще ставаш.
Дани.
Моля те!
Господи.
Моля те, Дани.
Не стреляйте! Китайци са.
Когато всичко е свършило и ние погледнем назад,
разбираме едновременно и повече, и по-малко.
Това е повече от сигурно.
Преди нападението на Дулитъл,
Америка не познаваше друго, освен поражение.
След това, нищо друго, освен победа.
Япония осъзна за първи път, че може да загуби
и започна да се отдръпва.
Америка осъзна, че може да победи
и продължи напред.
Това беше война, която промени Америка.
Дори Милер беше първия чернокож американец,
който е награден с Морския Кръст.
Но няма да е последният.
Той се присъедини към братството на героите.
Това е за всички участници.
За нас Втората световна война започна в Пърл Харбър
и 1 177-те мъже, които все още не са погребани
в кораба Аризона.
Америка преживя много,... но стана по-силна.
Не беше неизбежно.
Времето изпита нашите души
и превъзмогнахме изпитанието.
Хей,Дани,
ще ти хареса ли да полетим?
Ела.